![](https://velikeprice.com/wp-content/uploads/2023/10/profimedia-0397722434-206x132.jpg)
Mi, malograđani: Bekim, Knausgor i jugonostalgija
Zar je jugonostalgija išta drugo već žal nekadašnje srednje klase za svojim malograđanskim životom?
Zar je jugonostalgija išta drugo već žal nekadašnje srednje klase za svojim malograđanskim životom?
Poput mnogih meni sličnih i ja ću se povremeno nazivati Jugoslavenom, ali to će s vremenom postati zamorno i sve ću teže objašnjavati ljudima što to zapravo znači. Moje će biti sve ono što je nekada bilo naše, a njihovo će biti samo ono što je sada slovensko, srpsko ili hrvatsko. I oni će biti nacionalisti, to će mi biti jasno, ali mi neće biti posve jasno što sam ja
I uzalud vam sad raspad Jugoslavije, uzalud vam trideset godina gužvi na graničnim prijelazima Rupa i Jelšane, uzalud vam nacionalni ponosi, uzalud vam sav bezobrazluk hrvatskih konobara i njihovih koštovnika, ma uzalud vam sve
Sjetio sam se Veselina Vujovića kada sam čitao vijest o Fincima koji su šokirani otkrili da je njihova ministarka financija i vođa radikalno desne stranke Pravi Finci, Riika Purra rasista
U čemu je zapravo tajna Slovenije pa se već trideset godina hrabro opire globalnim trendovima i s lakoćom svrgava desnicu sa vlasti čak i kada joj je alternativa krajnje kilava i neuvjerljiva?
Kada god pomislim na Rusiju, meni ne padaju na pamet ni Čehov, ni Tolstoj, ni Tarkovski, ni Eisenstein, ni Šostakovič, ni Čajkovski, ni Staljin, ni Putin...
Što ako danas, trideset godina nakon osamostaljenja, Sloveniji Alpe i skijanje nisu potrebni da bi je odvajali od Jugoslavije i jugoslavenstva?